Juoskaa! Ihan kuin kaataisi tulikuumaa vettä murkkujen päälle.
Kuulkaa, orjani. Tappakaa kuningas.
Painu helvettiin täältä!
Olemme ystäviänne.
Eric!
Minun on tapettava kuningas.
Nyt sinä kuolet. – Irti Billistä!
Enkä kuole.
Hopeaa. – Bill, älä!
Pane sille noidalle hanttiin! – Lähde kotiin.
Lähde täältä, Sookie!
Nyt riittää!
Mitä helvettiä? – Kirous murtui.
Mitä minä olen oikein saanut aikaan?
Herää, äiti. Herää nyt!
Äiti kiltti, herää!
Bill! Eric saattaa olla... – Näpit irti.
Marnie?
Meidän on autettava näitä ihmisparkoja. Bill, imago.
Pysykää rauhallisina! Palokunta ja ambulansseja on hälytetty.
Minä olen saanut ensiapukoulutuksen.
Emme tehneet mitään väärää.
Oletko ihan varma? – Olen sinkku.
Hoyt jätti minut, ja minä jätin hänet.
Minä en ole jättänyt Hoytia. – Kaikkea sitä kuulee. Taivas.
Kundien välistä rakkautta. – Hoyt on minulle kuin veli.
Hän oli ala–asteella porukan pienin.
Estin muita rusikoimasta häntä hengiltä.
Tiedän. Olen kuullut siitä monta kertaa sekä sinulta että Hoytilta.
Kasilla Hoyt venähti 25 senttiä! Hän ei meinannut pysyä pystyssä.
Hänellä oli kävelykeppi puoli vuotta. Autoin häntä silloinkin.
Nykyään Hoyt pärjää omin avuin. Anna hänen huolehtia itsestään.
Olet yhtä paha kuin Maxine. – Saatat olla oikeassa.
Jess, tämä meidän juttumme saa Hoytin murtumaan täysin.
En minäkään haluaisi satuttaa häntä. – Johtuiko tämä verestäsi?
Näin ei olisi käynyt, jos en olisi juonut vertasi. – Ja paskat!
Älä esitä, ettet halunnut minua. – Kyllä halusin, ja haluan yhä.
En vain pysty enää katsomaan Hoytia silmiin, jos et...
Haluatko unohtaa tämän illan tapahtumat?
Tajuatko yhtään, miltä tuollainen tuntuu? – En keksi muuta ratkaisua.
Ajattelen sinuakin. Hoyt näkee heti naamastani, mitä on tapahtunut.
En suostu huumaamaan sinua, jotta omatuntosi ei kolkuttaisi.
Entä minä? Kuka auttaa minua unohtamaan?
Saatanan ihmiset!
Lähden saalistamaan.
Yritä sinnitellä. Olemme ihan kohta sairaalassa.
Muutama tikki ja vähän teippiä, niin pääset jatkamaan matkaa.
Ei siellä osata auttaa minua. – Älä höpise.
Ei ole kyse vain hakkaamisestani. Jotain kävi, kun muutuin Samiksi.
Näin kaksiluontoisten kesken, teen kuolemaa.
Emme saa luovuttaa.
Jumaliste!
Vie minut kotiin. Ole kiltti.
Eli minne?
Merlotte'sille.
Montako palkkia sinulla on? – Neljä. Eipäs, vaan kaksi. Yksi.
Minun kännykkäni ei ikinä löydä kenttää. Ihan paska vehje!
Meidät on eristetty ulkomaailmasta. Hyväksykää se.
Ei taikuus jyrää tekniikkaa. – Kolme palkkia! Taas vain yksi.
Hittolainen! Äiti? Haloo?
Minähän en kuole wiccojen luolassa! – Kaikki loitsut ovat kumottavissa.
Antonia on tavallinen noita.
Ikivanha, helvetin vihainen noita. – Minä olen yhtä vihainen kuin hän.
Entä sinä? – Olen raivoissani.
Olemme vahvoja, vihaisia naisia.
Meidän tarvitsee vain murtaa taika. Löysin yhden loitsun.
Siitä tuli verilöyly, ja me tavallaan voitettiin! – Riittää.
Vie vampyyrit peremmälle. – Tulkaa, robotit!
Missä se pitkä vampyyri on? – Keitä nuo ovat?
Onko jokin pielessä? – On.
Ei, ei! On.
Mistä verilöylystä Roy puhui? – Et voi pitää meitä vankeinasi.
Miksi te olette noin kiittämättömiä?
Minähän suojelen teitä.
Olen vaarantanut sieluni, jotta pääsisitte eroon yön pedoista.
Ja mikä onkaan hinta? – Lupaamme pitää suumme kiinni.
Pysymme kaikki yhdessä.
Olet pimittänyt minulta tietoa.
Mikä se blondisi valotemppu oli? – Meillä on tärkeämpää mietittävää.
Shreveportilaisia huumataan. Hätätapauksessa sanomme:
"Kun ajetaan kansalaisoikeuksia, väkivalta on yleinen lieveilmiö."
Se on strategiamme. – Strategioilla ei ole enää väliä.
Sinulla ei ole enää päätösvaltaa.
Onpas.
Järjestin sinut valtaistuimelle ja voin tuhota sinut hetkessä.
Tämä kaikki on sinun syytäsi. Aion kertoa sen vallanpitäjille.
Mitä helvettiä? – Jos olisin saanut tappaa sen noidan...
Vampyyriliiton sisällä on ryhmiä... – Sama se! Nyt määrään minä.
Hoitelemme sen kuolleiden manaajan keinoja kaihtamatta.
Muistan kaiken. Yhdessä viettämämme ajan.
Mikään ei ole muuttunut. – Paitsi sinä.
En minä ole muuttunut. Olen vain... kokonaisempi.
Toisenlainen Eric ei ole kadonnut minnekään. Sookie.
Katso minuun.
Etkö näe häntä silmissäni?
Näen. – Mistä sitten kiikastaa?
Billistä.
Kun meinasit tappaa hänet, –
tuntui sietämättömältä ajatella, ettei häntä enää olisi.
Pystyin kai estämään aikeesi sen ajatuksen voimalla.
Rakastan sinua.
En halua valehdella sinulle.
En mahda mitään sille, että rakastan myös Billiä.
Miten se on mahdollista?
Se saattaa johtua siitä, että olen juonut teidän molempien verta.
Ehkä tämä on puhdasta kemiaa.
Antauduit minulle täysin.
Olet minun. – Siihen en ole koskaan suostunut.
Sinäkin antauduit minulle täysin.
Niin antauduin.
Rakastan sinua.
Bill soitti minulle. Oletko sinä taas oma itsesi? – Olen.
Minulla on ollut hirveä ikävä sinua.
Luulin, että se helvetin noita vei sinut minulta iäksi.
Miten sait hänet kumoamaan kirouksen? – Sookie kumosi sen.
Ai.
Kiitos. – Ei kestä.
Mikset kutsunut minua heti, kun olit vapautunut kirouksesta?
Kuulitko sinä?
Jutellaan myöhemmin.
Selvä.
Antonia paloi aikoinaan hengiltä. Ehkä tuli tepsii taas.
Liikkeen räjäyttäminen ei ole moderni ratkaisu. – Mitä?
Kaikki menee päin persettä. – Luoja, että vihaan Nania.
Liikkeessä on Tara ja muitakin.
He valitsivat väärin. Sellaista sattuu.
Kutsuin Jessicaa. Käymme levolle kahleissa. Pam, jää tänne. – Sopii.
Tarahan varoitti noidan aikeista. – Vampyyrit ovat yhä vaarassa.
Taran pelastaminen voisi johtaa vampyyrien joukkomurhaan.
Eikö Bill olekin rakastettava?
Anna edes minun auttaa... – Olit viimeksi päästä hengestäsi.
Pysy poissa liikkeen luota. Kukistamme Marnien huomisiltana.
Entä jos viattomia kuolee siinä sivussa? – Sota on julmaa.
Ei.
Ei! – Sam?
Hänen on saatava vampyyrinverta. – Ei! Ei.
Hänellä on oikeus päättää kohtalostaan.
Hyvä on.
Olen jo ihan turta. – Hys. Senkin hölmö.
Kiva... ettei tarvitse olla yksin.
Älä pelkää.
Jotkut...
Jotkut käväisevät tuonpuoleisessa ja heräävät takaisin henkiin.
Heidän mukaansa siellä on kaunista.
Siitä on kirjoitettu kirjoja. Kun kuolee, tuntuu kuin pääsisi kotiin.
Niin.
Taivaassa on hyvä olla. Siellä meidät ympäröi kirkkaus ja rakkaus.
Uskotteko te tosiaan tuohon paskaan?
Eikö sitten pitäisi? – Saatan uskoakin.
Ei taivasta ole olemassakaan.
Ja helvetin kokee koiratappelussa.
Katoan niin kuin minua ei olisi koskaan ollutkaan.
Kuulostaa hyvältä.
Yllätyt vielä, kun enkelit tulevat hakemaan sinua.
Sinua on vedetty nenästä.
Olen pahoillani, Sam.
Ihan kaikesta.
Älä syytä itseäsi.
Minun olisi pitänyt olla parempi veli, mutta en vain osannut.
Olet ollut parasta elämässäni.
Tämä on ihan hirveän surullista.
Sam, hänen hetkensä on koittanut.
Älä unohda minua saman tien. – Tommy.
En unohda sinua ikinä. Säilyt aina sydämessäni.
Olet veljeni.
Tommy.
Tommy! Rakastan sinua.
Herranen aika!
Marcus Bozeman saa maksaa tästä hengellään.
Saanko tulla sisään?
Täällä on aika sotkuista. – Ihan sama.
Mitä telkkarista tulee? – Mitä lie.
Ketkä pelaavat? – Nuo yhdet noita toisia vastaan.
Otatko kaljan? – Join jo yhden aamupalaksi.
Olisiko sinulla jotain muuta?
Ei, kaljaa vain.
Sitten minä varmaan otan kaljan. – Okei.
Talo tuntuu tyhjältä.
Se on yhtä aikaa liian täynnä ja liian tyhjä. – Niin.
Kuvittelen välillä näkeväni Jessican vilaukselta.
Yksi tyynyistä tuoksuu hänen hajuvedeltään.
Olen pessyt sen muutaman kerran, mutta haju ei vain lähde.
Hajut ovat ihmeellisiä.
Ne vievät taaksepäin ajassa.
Jessica on ollutta ja mennyttä, luojan kiitos!
Onneksi selvisin siitä sotkusta. – Niin.
En voi jäädä siihen taloon, J. En halua Jessicaa takaisin, mutta...
Odotan koko ajan, että hän tulisi ovesta tai kömpisi piilostaan –
söpön ja unisen näköisenä.
Älä kiusaa itseäsi.
Ei minulla ole mitään hätää.
Saisinko silti punkata täällä vähän aikaa?
Tietty. Kyllä se käy.
Hei kaveri.
Älä nyt itke. – En minä itke.
Silmät auki.
Onko sinulla ihan oikeasti V:tä?
Hetkinen... Olette käsittäneet väärin. – Meillä on pieniä lapsia!
Jos joku heistä saisi tuollaisen auki... Luoja.
Meillä on jo muutenkin vaikeaa!
Korkissa taitaa olla lapsilukko. – Nyt ei ole kyse siitä!
Luuletteko, että käytän V:tä? Älkää viitsikö! Tuo on todistusaineistoa.
Annatko hänen valehdella meille? – Nyt menit liian pitkälle.
Minäkö? Käytät huumeita, vaikka olet seriffi!
Sinä olet täällä vain vieraana!
Arlene, mene takaisin sänkyyn. – Mutta hän... Selvä.
Et tule lähellekään lapsiani ennen kuin olet kuivilla, Andy.
Teillä ei ole mitään oikeutta rynnätä tänne.
Halusin pyytää anteeksi sitä, mitä sanoin Hoytin pihalla.
Selvä. Jätä minut nyt rauhaan. – Ei käy.
Meidän pitää lähteä. – Eikä pidä.
Minne? – Bellefleurien linnakkeeseen.
Miksi katsot minua noin? – Mikset tunne myötätuntoa Hoytia kohtaan?
Kukaan ei sääli häntä yhtä paljon kuin minä, –
mutta hän vain parkuu, mesoaa ja toistelee samoja asioita.
Hän jauhaa jatkuvasti Jessicasta.
Jos on rakastanut toista kovasti, erosta toipuminen vie aikansa.
Hoyt joi minulta 11 kaljaa. Sitten hän sammui ja alkoi piereskellä.
Tuon olisit voinut jättää kertomatta.
Saanko olla täällä yötä vai en? – Tietenkin saat.
Mutta tarvitsen apuasi.
Jos on kyse vampyyreista, ei tule kauppoja. Voin nukkua autossanikin.
Bill haluaa räjäyttää Moongoddess Emporiumin, vaikka Tara on siellä.
Miksi helvetissä Bill niin tekisi?
Dorchester–hotellin tapahtumien takia. – Mitä siellä on tapahtunut?
Mitä me täällä teemme? – Aion pelastaa henkesi.
Ai tuomalla minut majallemme? – Tänne tullaan, kun on vaikeaa.
Teimme niin pentuina. En ole enää lapsi. – Oletko varma?
Juot V:tä kuin äidinmaitoa. – Älä puhu äidistäni!
Tänään puhutaan ihan kaikesta. – Taidat käydä täällä aina vain!
Kun palasit Irakista, asuit vuoden tuolla ylhäällä kuin pöpi orava.
Kävit luonani ja toit ruokaa, –
vaikka luulin sinua irakilaiskapinalliseksi.
Nyt teen sinulle vastapalveluksen. – Vedit vaikka mitä lääkkeitä.
Puhumattakaan heposta, spiidistä ja crackista. Käräytinkö sinut? En!
Pääsin lopulta kuiville. Käytän nykyään vain psykoosilääkkeitä.
Kaipaan ymmärrystä, mutta kiskoit minut kotoani.
Ei sinulla ole kotia. Asut isoäidin luona ihan niin kuin muksuna.
Painu helvettiin!
V on ainutlaatuista. Se pitää minut skarppina ja tekee minusta vahvan.
V on lääkettä. Se tekee minusta paremman ihmisen.
Narkkarin puhetta. Saat tosin tilaisuuden todistaa väitteesi.
Minulla on myös jousia ja nuolia. – Helvetin hullu.
Mitä sinä oikein suunnittelet? – Valitse ase, niin mitellään.
Posauttaako ne sen liikkeen? Ei kaikkia Shreveportissa voi huumata.
Onnistui se eilenkin. Olemme ainoat ihmiset, jotka tietävät totuuden.
Eikö poliisi voi auttaa? – Ai ohjaamalla liikenteen kauemmas?
Erikoisjoukkokaan ei pärjää loitsuille.
Bontempsilaista poliisia ei uskota Shreveportissa.
Nimettömälle vihjeellemme vain naurettiin puhelimessa.
Tara? Vastaaja. Saatanan Marnie! – Häntä on turha syyttää tästä.
Marnie on itsekin uhri. Hän on sen espanjalaishengen hallinnassa.
Jos Marnie ei olisi herättänyt papukaijaansa henkiin, –
mun ainoaa serkkua ei oltaisi räjäyttämässä taivaan tuuliin!
Tunnen Marnien meistä parhaiten.
Jos saan häneen yhteyden, hän auttaa Antonian karkottamisessa.
Muuta keinoa ei ole.
Tuo on latinaa, enkä minä osaa sitä. Osaatko sinä?
Osaan. Tarvitsen latinaa työssäni.
No en tietenkään osaa. Täytyy vain yrittää luovia.
Entä jos lausumme jotain väärin ja tänne tulvahtaa kulkusirkkoja?
Myönnän ihan avoimesti, että se on mahdollista. – Mahtavaa.
Taikuudessa on kyse energiasta ja aikeista.
Ehkä jumalatar ymmärtää meitä, vaikka lausuisimmekin väärin.
Siitä ei ole mitään takeita! – Sinulla on ikävä asenne.
Nyt tarvitaan uskoa. – Se ei ole minun heiniäni.
Poltit kätesi pahasti, kun koskit ovennuppiin.
Vessassa on 400–vuotias noita ja kaksi zombivampyyria.
Etkö sinä muka usko taikuuteen? Se ympäröi sinua! – Niin, mutta...
Usko meihin, Tara. Usko itseesi.
Usko, että on jotain meitä suurempaa, joka on puolellamme.
Pystytkö sinä siihen?
Olet omillasi!
Olemme vasta päässeet alkuun. – En voi jatkaa eilisen jälkeen.
Mehän saimme melkein tapettua kuninkaan!
Yhden maan yhden osavaltion kuninkaan.
Minun aikanani oli erilaista.
Teidän maailmanne kuhisee niitä olentoja. Ja entä ihmiset?
Kaikki se veri, hätä ja kiljunta. Minua kuvottaa!
Emme ole vihollisiamme parempia. – Olemmepas.
Yritämme kukistaa ne kiduttajat ja tappajat.
En ole tällainen. – Oletpas! Olet taitava kuolleiden manaaja.
Halusin oppia hallitsemaan kuolemaa vain siksi, –
että voisin pelastaa kotikyläläiseni kuumetaudilta.
Olin parantaja. Pelastin ihmishenkiä.
Autoin lapsia maailmaan näillä käsillä.
En vahingoita viattomia! – Kaikki ihmiset eivät ole viattomia.
Jotkut heistä suhtautuvat vampyyreihin myötämielisesti.
He ovat vampyyrien rikostovereita.
Vihaat myös ihmisiä. – En kaikkia.
Mutta sinä et taida muistaa, millaisia ihmiset oikeasti ovat.
He ovat julmia kiusanhenkiä ja hyljeksijöitä.
He pilkkaavat ja karttavat minua ja tuomitsevat minut.
En voi mitään sille, millainen olen. – Minua kohdeltiin samoin.
Parantamasi ihmiset seurasivat sivusta, kun paloit roviolla.
Oletko unohtanut sen? – En.
He eivät tehneet mitään, vaikka he haistoivat lihasi palavan.
Eivät he voineet auttaa. – He eivät halunneet, koska olivat itsekkäitä.
Me kaksi...
Me olemme sielunsisaria. Tiedän, että sinäkin tunnet sen.
Tiedän, miten yksinäinen olet ollut vaeltaessasi täällä vuosisatoja.
Niin.
Kohtalo johdatti meidät yhteen. Taistelemaan pahaa vastaan.
Luulitko tosiaan, ettei kukaan sivullinen kärsisi?
En.
Älä hylkää meitä. Tarvitsemme apuasi.
Elämälle ilman vampyyreja. – Niin.
Siskoni.
Pilaat kaiken, minkä eteen olemme tehneet töitä.
Kunhan pimeä laskeutuu, olet mennyttä.
Sinua odottaa kivulias ja nöyryyttävä teloitus.
Mikä on voimakkain termobaarinen pomminne? Otan kaksi sellaista.
Älä kuuntele Nania. Hän ei tajua, että hänen aikansa on ohi.
Teloitutan sinutkin, Northman. – Älä uhkaile Ericiä, tunariämmä!
Sinuakin odottaa teloitus! – Minä haluan vain päästä tappamaan.
Hinnalla ei ole väliä, jos kaikki on valmiina pimeän tullen.
Tämä paikka on minusta karmiva. Missä kaikki luuraavat?
Mulla on tästä huonot vibat. Onko Antonia tyhjentänyt lähikorttelit?
Hän on langettanut häätöloitsun. – En siis olekaan pelkuri.
Keitä sisällä on? – Heitä on vaikea erottaa toisistaan.
Etsi Tara. Se on porukan äänekkäin.
Haluaisin piestä hänet.
Tara on sisällä. Hän kihisee raivosta. – Se on hyvä merkki.
Toivottakaa minulle onnea. – Venaa!
Mitä? – Kokeiletko sä samaa kuin Mavisin kanssa?
Periaatteessa. Antonia ei vaikuta hämmentyneeltä.
Hän ei taida haluta lähteä, mutta Marnie on pelastettava.
Enkö olekin vastustamaton? – Sä hyppäät tuntemattomaan.
Ei ole ensimmäinen eikä viimeinen kerta.
Sun ei silti pitäisi mennä tonne. – Minä voin mennä.
Älä, Jason! – Miksi? Olen kyttä ja osaan valehdella ja tapella.
Olen myös nopea kintuistani. – Mutta et osaa taikoa.
Nähdään kohta. – Katokin.
Sookie, kuuntele ajatuksiani. – Ole varovainen.
Jumaliste.
Älä!
Odota.
Jesus! – Lafayette ei olisi päästänyt häntä tänne yksin.
Matalaksi!
Hän pääsi ulos. – Pois tieltä!
Älkää, idiootit!
Uskomatonta.
Mikä voima! – Langetin yksinkertaisen suojeluloitsun.
Marnie? – Antonia.
Nimeni on... – Tiedän, kuka sinä olet.
Tiedän kaiken minkä Marniekin. – Olen Marnien ystävä.
Missä sitten olet ollut? Olisimme tarvinneet apuasi.
Kävin Meksikossa. Isoisäni on vakavasti sairas.
Olisi pitänyt kertoa lähdöstäni. Palasin heti, kun pystyin.
Marnie luottaa sinuun. – Samoin.
Minun luottamukseni on vaikeampi voittaa.
Mitä minun täytyy tehdä? – Tule luokseni.
Suojamuurin läpikö?
Antonia... – Piirissämme on riittämiin heikkoja lenkkejä.
Jos et pääse suojamuurin läpi, sinusta ei ole minulle hyötyä.
Pystyykö Jesus siihen? – Nyt riittää!
Ei helvetti! – Kuulen, että hän haluaa jatkaa yrittämistä.
Mitä hänen päälleen tapahtui? – Latinojen juttuja.
Tervetuloa takaisin.
Miten et tiedä, missä äijäsi on?
Eikö hän ilmoittele koko ajan, missä hän liikkuu?
Kyllä hän joskus ilmoitteli. Hän ei tullut yöksi kotiin.
Hänestä ei ole kuulunut tänään. Niin hän kohtelee minua nykyään.
Kertoisin, missä hän on, jos tietäisin. – Arvostan sitä.
Miksi kaipailet Alcidea? – Meidän täytyy puhua miesten kesken.
Ethän sinä tykkää hänestä. – Ajatusmaailmamme ovat erilaiset.
Minulla ja Alcidella on sama ongelma. – Onko?
Haluaisin olla normaali:
kirmata ja saalistaa laumani kanssa ja hankkia lapsia.
Alcide on yksinäinen susi, kuten tiedät. Hän ei halua lapsia.
En tajua häntä.
Tyttäreni tekee elämästäni elämisen arvoisen.
Haluaisin lapsen. Alciden mielestä kaltaisillamme on nykyään vaikeaa.
Hän kokee, että lapsi joutuisi kärsimään.
Tuo on täyttä paskaa.
Hassua kyllä, sanoin hänelle juuri noin.
En tiedä, mitä tehdä. – Kyllä tiedät.
Sinun on vaihdettava sutta.
Alan olla siihen valmis.
Marcus! – Hän ei ole täällä.
Ammun, jos valehtelet. – Puhun totta.
Häivy ennen kuin käy ikävästi. – On jo käynyt.
Mehän olemme laumatovereita, Alcide. – Tapoitte yhden kaverin.
Hänet hakattiin henkihieveriin, neljä yhtä vastaan. Olit mukana!
Te murhasitte veljeni. Miksi? – Halusimme vain löylyttää häntä.
Pidä puoliani! – Yritin saada teidät lopettamaan.
Haluan Marcusin päänahan, mutta sinä saat kelvata tällä erää.
Hienosti ammuttu. Haluatko AK:n?
Osun maalipurkkiin ilmankin. – Ei siltä näytä. Tässä on kuteja.
Ei tämä mitään todista. En vain ole käynyt hetkeen ampumaradalla.
Voimmeko jo lähteä? – Emme.
Myönnä, että tarvitset apua. – Olet aina halunnut nöyryyttää minua.
Paskan marjat. Minä tulin aina nöyryytetyksi.
Jäin kakkoseksi heti, kun synnyit. – Minulla on eri muistikuva.
Et voi muistaa vauva–aikaasi, urpo. – Älä hauku minua urpoksi.
Sinua ihasteltiin. Äiti neuloi töppösiä sinulle, ei minulle.
Olit liian vanha käyttämään töppösiä. – Sukkia olisin tarvinnut.
Ei se niin mennyt. – Kun vartuit, sinua ylistettiin komeaksi.
"Terry on juoksija. Saamme olla ylpeitä hänestä." Minua ei kehuttu.
Kauniit sanat eivät tuo leipää pöytään, mutta sinä et siitä tiedä.
Söit meillä jatkuvasti. "Ota paras pihvi. Ja pari Andyn lempipaitaa!"
Luuletko, että käytin mielelläni toisen rumia, vanhoja paitoja?
Isä kuoli Vietnamissa, äiti lähti, ja sinä veit aina minulta kaiken!
Meillä ei ollut rahaa. Teiltä kitupiikeiltä ei apua herunut.
Ryhdyin sotilaaksi päästäkseni collegeen, mutta toisin kävi!
Rahat olivat isoäidin, eivät minun! Ne ovat lopussa. – Ansaitsette sen.
Minä olen seriffi ja sinä pelkkä pikaruokakokki, joten minä voitan!
Kusipää! – Mulkku!
Hakkaan sinut, Terry! Saamari.
Sinun ei olisi pitänyt päästä suojamuurini läpi.
Opitko jotain uutta matkoilla?
Taisin oppia. – Sinulla on apunasi demoni.
Voi olla. Toivoin, että voisin pähkäillä asiaa Marnien kanssa.
Turvaudun yleensä häneen, kun minulla on kysyttävää.
Juttelimme vuoden varrella noituudesta ja kaikesta muustakin.
Olit Marnien uskollisin liittolainen. – Olen sitä yhä.
Jos piirimme olisi vahvempi, –
pystyisimme hävittämään vampyyrit huomattavasti helpommin.
Liittyykö se mauriystäväsi vielä joukkoomme?
Hänellä on poikkeuksellinen kyky. – Mauri?
Ai Lafayette?
Ei. Yritin puhua häntä ympäri, mutta häntä pelottaa.
Jos päästät meidät hetkeksi ulos, saan ehkä käännettyä hänen päänsä.
Ei käy.
Suojeluloitsu on paras keino puolustautua.
Tällä erää. – Ymmärrän.
Mietin vain...
En halua olla epäkohtelias. – Kysy pois.
Ei sinun tarvitse pelätä minua. – Saisinko jutella Marnien kanssa?
Puhun meidän molempien puolesta. – Tiedän sen.
Mutta hän on ystäväni ja opettajani. Kaipaan häntä.
Olisi mukava vaihtaa edes pari sanaa suoraan hänen kanssaan.
Olet hyväntahtoinen mies.
Sellainen on harvinaista.
Ei ole mikään ihme, että Marnie välittää sinusta.
Jesus! Luulin, että olit hylännyt minut. – En!
Onko kaikki hyvin? – Mainiosti.
Oletko ihan varma? – Kai sinä nyt näet, että olen onnellinen?
Ei millään pahalla, mutta vaikutat riivatulta.
Luuletko, etten halua tätä?
Anteeksi. Oletin vain niin. – Ei mikään ihme.
Miten sinä voisitkaan ymmärtää? Ei, ei.
Tunnustele värähtelyäni niin kuin olen opettanut.
Huomaatko?
Tunnetko voimamme?
Meillä on yhteiset halut, tavoitteet ja viholliset.
Minä määrään tahdin.
En ole hengen riivaama. Me olemme yhtä.
Sepä hienoa. – Näytän sinulle yhden jutun.
Meillä on täällä vampyyreja naistenhuoneessa.
Sookie, asetelma on muuttunut. Marnie on kaiken takana.
Onko se ämmä tehnyt jotain? – Marnie on tämän hankkeen aivot.
Tämä on mahtavaa. He tottelevat minua täysin.
Saan heidät tappamaan ystävänsä tai toisensa, –
syömään suklaata tai vaikka lähtemään rannalle.
Minut on petetty. – Sookie, paetkaa!
Jesus käski meidän paeta. Emme voi hylätä häntä ja Taraa.
Äkkiä nyt, Tara! – Missä Jesus on?
Sookie!
Sookie! Ei!
Sookie?
Lupaa, että jätät V:n käytön! – En ota sitä enää pisaraakaan.
Minua pelottaa.
Näen näkyjä.
Näytät hirviöltä. – Minä tässä olen.
Älä pelkää, minä tässä vain olen.
Sentään näkysi ovat kuvitelmaa. Omani perustuvat todellisuuteen.
Olet kokenut kovia.
Minulla ei ole mitään tekosyytä. – En tuomitse sinua.
Läheskään kaikki veteraanit eivät muuta puumajaan.
Häpeän itseäni ihan sietämättömän paljon.
En halua olla tällainen.
Toin V:tä taloon, jossa on lapsia.
Kuinka minä saatoin tehdä niin sen enempää ajattelematta?
Entä jos V on vienyt sieluni?
Tuolta tuntuu vajota ihan pohjalle.
Sinussa ei ole pohjimmiltasi mitään vikaa.
Sinä itket, Andy. Sieluttomat miehet eivät itke.
Oletko ihan varma? – Olen.
Kuka tuntisi sinut minua paremmin? – Ei kukaan.
Tiedät kyllä, että autan sinua kaikin tavoin. – Niin.
Olet minulle tärkeä, serkku. – Niin sinäkin minulle.
Menen käynnistämään auton.
Bellefleurien linnake.
Täällä pitäisi viettää enemmän aikaa. Ymmärrän, miksi käyt täällä.
Täällä on aina ollut hyvä mietiskellä.
Kun isä kuoli ja äiti lähti...
...tulin tänne.
Lähdetään kotiin! – En aio enää sortua.
Minusta tulee kunnon setä muksuillesi. – Tiedän.
Astelet ekat askeleesi vapaana miehenä, kun talsit kotiin. – Mitä?
Pane aseet lukkojen taakse. Nähdään päivällispöydässä! – Terry!
Helvetti soikoon!